Una de les coses que ens agrada és aprofundir en el coneixement de tot allò que fa possible que els nostres vins arribin a la vostra taula, i aquesta setmana, gràcies a l'Associació Cellers de Gratallops i a la generositat de Costa Quer, hem pogut saber més del tap de suro, d'aquest element que és el custodi de la feina que hem fet primer a la vinya i després al celler.
L'Enric de Costa Quer ens va preparar un regal molt xulo
La visita va començar amb una visita a un bosc de suro, on l'Eloi, un home que podríem definir com un savi del bosc, va explicar-nos la feina que es fa amb les alzines sureres o suros.
l'Eloi en plena explicació. Foto cedida per Meritxell Pellejà.
Vàrem començar parlant del creixement de l'arbre, de l'entorn, de com es treballa primer en l'extracció del "pelegrí" per després començar a fer l'extracció del suro, aproximadament quant l'arbre volta els 70 anys.
Les eines de l'Eloi. Foto cedida per Meritxell Pellejà.
Les eines són un tema que em va evocar a una conversa que hem tingut molts cops amb el pare o el tiet, i que amb la pèrdua d'oficis, ens parlen de l'empobriment del nostre vocabulari i de la pèrdua de patrimoni.
A la feina Foto cedida per Joan Jarque.
Després va arribar el moment del diàleg amb l'arbre, de saber escoltar si és un bon moment per treure el suro, i vàrem poder veure com es treia el suro i olorar l'aroma a préssec i veure el tacte de la soca un cop treta la peça de suro.
Pelat fins al pelegrí Foto cedida per Joan Jarque
Feina feta i gràcies a l'Eloi per explicar-nos d'una manera tant planera a l'hora que apassionada la feina, la relació amb el bosc i la terra, i l'amor pel bosc.
Tots al bosc.. Foto cedida per Victor de Costa Quer
Després vàrem anar a la fàbrica de taps, on el Joan, propietari de l'empresa ens va rebre i ens va explicar tota la gestió que fan del suro recol·lectat i com s'ha d'anar treballant a cada pas per assolir el resultat final, aquest tap que com ens va dir l'Eloi, és el confident del vi, parafrasejant el Josep Roca.
El Joan a la recepció del suro eixut. Foto cedida per Meritxell Pellejà.
Procés que comporta molta selecció, tant automàtica com personal, amb una classificació en diferents categories i descartat tant per defectes físics, com per defectes olfactius.
Taps a mig procés. Foto cedida per Meritxell Pellejà.
Camp per eixugar el suro. Foto cedida per Joan Jarque
El suro va agafant un to més grisós a mida que es va eixugant.
Suro del 2021. Foto cedida per la Xell Pellejà
Veient sobre el terreny alguns dels defectes com la fluixesa del suro que pot portar a una oxidació del vi, i que és més comú a les sureres atlàntiques i del sur d'Espanya, degut al seu ràpid creixement.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgoGykbjgJ8pNre3K4KdZ5GLNOQw5cQ6kbH5oQhJVVMFPBbXzd3Ort8Y2ghbGLNd0M7Io9SFaHhwLCZkt11tTCyJXom6MTfSP96NR8uVz4ipOIK1miTbrhgYMd_zMPz07z7lp80fcNS7K_YAhtFMHtJlAmBE9VeKm9mhCm6LQwmRC2yePy4Xz6Qi3sX8Cks/w288-h640/IMG_20240708_130431.jpg)
Suro amb traces de fluixesa. Foto cedida per la Xell Pellejà
La darrera visita d'aquesta ruta de coneixement va ser al camp, on apilen el suro pel seu eixugat i en fan la primera selecció. La tramuntana n'és una bona aliada i aquest eixugat de mínim d'un any fa que sigui possible començar-lo a treballar
Les portres. Foto cedida le Jordi de Celler Devinssi.
Moltes gràcies per tot a tota la família Costa Quer!!!!
Cap comentari:
Publica un comentari a l'entrada